|
Mewtwoova dobrodružství |
|
44. Polygon ohně a ledu Ranní rosa ještě neuschla a v trávě pobíhali poliwagové, kteří jinak přes den plavou ve vodě. Na každém kroku bylo vidět nějakou Caterpii nebo Wurmpla a Spinarakovské pavučiny se leskly. Ve Slateport city, však klid nebyl. „Kde jsou tu dokumenty?!“ křičel Archie Aqua na ředitele společnosti zabývající se starodávnými pokémony, Devon Scope. „Dokumenty jsou ukryty v trezoru mimo Slateport!“ odpověděl ředitel a poliwhirl mu pustil do obličeje další proud vody až s ředitelem spadla ždile k níž byl připoután na zem. Ředitel jen tiše zasténal. „Dělej nebo se ta budova během pár minut zřítí!“ pohlédl Archie na pokeball s Gyaradosem. „Říkám, že tady nejsou!“ zoufale zopakoval své tvrzení ředitel. Archie rozkázal: „Prohledejte to tu!“ Ředitel Devon Scope se jen zoufale rozhlédl po místnosti, kterou dvě desítky aquaaťáků obraceli vzhůru nohama. Po několika minutách přiběhl jeden ze stráží k veliteli a v ruce vítězně třímal dokumenty. „Lhal jsi mi!“ vykřikl na vyděšeného a zdrceného ředitele. „Ty dokumenty tu byli! Teď uvidíš teprve sílu týmu aqua!“ Archie došel k oknu a rukou rozrazil sklo. „Tudy vyletíš ven s tou židlí!“ vykřikl naštvaně na strachy se třesoucího profesora. „Poliwrathe vyhoď ho z okna!“ vypustil z great ballu modrého vodního pokémona. V tu chvíli však doběhl k Archiemu jakýsi strážný Aquaťáků a oznámil mu: „Tým Magma se shromažďuje v Slateportu! Jsou jich desítky! Víc než nás! Musíme okamžitě pryč!“ Archie odvolal Poliwratha dřív než stačil ředitele vyhodit z okna. „Stáhni všechny dolů a pokuste se opustit nepozorovaně budovu. Já už jdu také!“ praštil ještě ředitele do obličeje až se mu rozbili brýle a pak seběhl po schodech dolů. Dřív než však stačil zmizet ven, nahrnulo dovnitř asi třicet členů týmu Magma. „Dej sem ty dokumenty!“ vykřikl od vchodu velitel Magmaťáků, Maxie Magma. „Co se tu pleteš?“ odpověděl mu Archie. „Nediskkutuj a dej mi ty dokumenty po dobrém!“ ukázal Maxie na třicítku členů svého týmu. „Nikdy!“ zařval Archie a vrhl se oknu. „Zadržte ho!“ rozkázal Maxie desítce svých mužů. „Admine, ty to vyřiď s nimi!“ ukázal na sotva dvacet Aqua stráží. „Vezmi si zbytek mužů a vyhoď je odtud!“ „Rozkaz!“ přikývl svalnatý admin a vypustil Camerupta. Archieho zatím přivleklo několik stráží k Maxiemu. Ten mu vyrval z kapsy dokumenty a uložil si je k sobě. „A teď se ti pomstím!“ řekl výsměšně Maxie a vytáhl pokeball s Mightyenou. Než jí z něj vak stačil vypusit, ozval se venku z amplionu úřední hlas: „Vzdejte se! Jste obklíčeni!“ „Rychle pryč!“ pokynul svým členům Maxie a vrhl zlobný pohled na Archieho. Archie rychle kývl na členy svého týmu a pár vteřin po Maxiem opustili budovu tajným zadním vchodem vedoucím do hustého keře za budovou. O pár minut později vyrazila policie dveře. Ale jediné co mohla udělat, bylo rozvázat profesora a zjisit podrobnosti o přepadení. Maxie i Archie zmizeli neznámo kde. *** „Pane, za dvě minuty začíná spuštění Porygona!“ oznámil Giovannimu jeden z rakeťáckých adminů. Venku už byla tma a sem tam se za oknem objevil akorát Hoot-hoot nebo Noctowl. Napětí vrcholilo. Za necelé dvě minuty měla vypuknout akce Porygon, jež měla zasáhnout celé Kanto. Její cíl byl jasný. Díky několika měsícčnímu projektu, mohl teď Giovanni několik hodin řídit téměř bezmezně počítačový svět Kanta a i po té co se začne Kanto bránit, by měl stále velký vliv na celý kybernetický svět. Deset...Devět...,odpočítával Giovanni, který seděl u řídícího pultu a vědci kolem zatím běhali z jednoho konce místnosti na druhý a spouštěli všemožné funkce Poragona. Osm...Sedm...Šest, odpočítával Giovanni dál, zatímco vědci už spustili první Porygonovi důležité funkce. Za pět vteřin však měli teprve spustit tu hlavní, která umožní se Porygonovi probudit. Pět...Čtyři, odříkával Giovanni zřetelně vteřinu po vteřině. Blížila se chvíle kdy ovládne Kanto. *** Ronald Elementary zatím na počítači zpracovával různá data a vypočítával několika stránkové rovnice. Podařilo se mu získat několik dalších zajímavých informací. A to nejen o tom záhadném projektu, který teď rakeťáci chystali. Zjistil, že v minulém roce pracovali na nějakém gigantickém genovém projektu, který pak ale náhle jakýmsi způsobem ztroskotal a všechno mělo být utajeno. Šlo o genetické pokusy, snad vylepšení nějakého pokémona. Nebo snad dokonce vytvoření pokémona. Na poslední chvíli se jim to ale vymklo z rukou a jim nezbylo nic jiného než zahladit stopy. Tři..Dva..., blížil se zatím Giovanni ke spuštění Porygona. Vědcům už zbývalo jen zatáhnout za poslední páku, která měla Porygona oživit. „Jedna...!“ „Spusťte Porygona!“ vkřikl Giovanni a vědci zatáhli za páku. |