|
Mewtwoova dobrodružství |
|
14. Legendární ptačí trio Giovanni, velitel týmu známého svými zločiny, týmu Rakeťáků sotva unikl ničivému paprsku vyslaného Mewtwoem, který prorazil nejen superodolné ocelové dveře, ale i střechu celého komplexu Rakeťáckého velitelství a už musel prchat ještě dál. Za ním se totiž dostal další z Mewtwoových útoků a to přcijen o něco mírnější zmatení, které zničilo vybavení celé místnosti, v níž Giovanni ještě před chvílí dával rozkazy. Jedinou šanci jak se zachránit viděl Giovanni v použití svého tajného systému chodeb, umožňujících mu případný útěk před policií mimo základnu. Jeden v vchod se naštěstí skrýval hned ve vedlejší místnosti. Giovanni se proto do něj okamžitě vrhl. Náhle se ocitl v klikaté rouře, jíž padesátikilometrovou rychlostí projel až do jedné z podzemních chodeb spojujích stadion, Hlavní rakeťáckou rezidenci a další skrýše po celém městě. Mewtwoovi už zatím docházela veškerá zbývající trpělivost. Vrhal zmatení a psychické paprsky na všechny strany a tím celý sál ničil k nepoznání. Po té kolem sebe rozestřel tajemnou a podivnou zelenou clonu, která dokázala odrazit snad úplně vše a zakřičel: „ Psychický útok!“ Celou arénu zachvátil strašlivý výbuch, kterému se ani jeden z předchozích nemohl rovnat a Mewtwo vyletěl vzhůru až rozrazil střechu budovy. Pod ním se ozývali další a další ničivé výbuchy trhající stěny i stropy. Celá budova se proměnila v žhavý popel. Jen málo komu se podařilo strašlivý útok přežít. Mewtwo se ani neohlédl, aby spatřil hrůzu, kterou jeho útok vyvolal a jen letěl vzhůru do vesmíru a tavil přitom celé své super silové brnění. Nemělo pro něj žádnou cenu. Jeho dosavadní síla byla víc než dostačující… *** Sotva sto metrů od Vítězné jeskyně se zatím vznášel vrtulník v němž napjatě čekal asi padesátiletý muž na to jak dopadne podivná událost, která se právě teď začala rozvíjet. Střed Vítězné jeskyně náhle zahalil plamenný kruh z něhož vylétávaly ohromné oranžově zářící jiskry. Z kruhu náhle vylétla ohnivá koule na níž bublala láva. Koule, která by předčila ve svých rozměrech i vrtulník se náhle začal postupně tvarovat v jakéhosi hořícího ptáka. Začínala se něčemu takovému čím dál více podobat. Koule se postupně splošťovala a po té se začala nepatrně prodlužovat. Vznikal jakýsi dlouhý nepříliš vysoký tvor jemuž ještě narostly nohy s ostrými drápy z nichž jakoby sršely jiskry. Jeden konec tvora se najednou začal štěpit na dlouhé úzké ohnivé pruhy jako ocas a za ním se vyboulovalo oválné tělo. Z něho narostla rozložitá křídla, která už však nebyla celá pokryta plameny. Ty zůstávaly jen na jejich konci blíže k ocasu.. Nakonec i tělo přestalo hořet a zůstal jen ohnivý ocas. Na opačném konci těla se zas objevily rudé oči a dlouhý silný zobák. „Moltres!“ vydechl padesátiletý muž sledující stále napjatěji vývoj událostí z helikoptéry. *** O několik desítek kilometrů se zatím na Pěnových ostrovech dělo cosi velmi podobného. Ze samého středu ledového labyrintu s mnoha posuvnými kameny vytryskla studená voda smíšená s krami ledu a uvnitř ní zazářila koule podobná té ohnivé. Tato ovšem byla z čistého ledu. Ihned se sploštěla, vyrostli z dlouhá svalnatá křídla, její konec se rozdělil na úzké pruhy z nichž se během chvíle staly safírové pera a ty vytvořily oslňující ocas oslepující svou namodralou září. Na opačném konci se zhmotnil krátký zahnutý zobák a z ledu poblíž něho zazářily dvě pronikavé červené oči. Křišťálový led postupně opadával a z kruhu studené vody se vynořoval další legendární ptačí pokémon světa Kanto… *** Byla tu však i třetí oblast, ve které se přesně v tu samou dobu děla stejně podivná a tajemná událost. Elektrárnu Power plant však na rozdíl od ostatních míst sledovala desítka reportérů, dva kameramani a asi stovka zvědavců, kteří právě neměli co na práci. Náhle zchátralý strop elektrárny prorazila kruhovitá stěna tvořená stovkami zlatavých blesků jež se neustále pohybovaly. V ní se objevilo ohromné kulovité silové pole magnetismu a elektřiny. Silové pole se začalo rychle přetvářet v kostrbaté tělo s ostrými trojúhelníkovitými výstupky žluté barvy. Ze spod pole se vynořily dvě ptačí krátké nohy a ze zadní části vyrostl malý ocas složený ze žlutavých trojúhelníčků ostrých jako jehla. Přimhouřené oči na opačné části těla a dlouhý nebezpečný zobák, prozrazovaly, že nejde jen tak o nějakého pokémona. Šlo totiž o samotného krále blesků, Zapdose… *** Mew si oddychl. Dokonal svou práci a vypustil ty co potřeboval. Nyní už jen dopadnout Mewtwoa. Snad se jim ho podaří společnými silami porazit. To však Mew ještě netušil co všechno ještě zkomplikuje boj s Mewtwoem. Ten se totiž právě rozzuřený blížil k Růžovému ostrovu, který k souboji jakým měl být tento nebyl vůbec vhodný… |