|
Mewtwoova dobrodružství |
|
28.Kamenná socha Ač se to na první pohled nezdálo Mew v souboji se svým nepovedeným klonem Mewtwoem začínal prohrávat. Mewtwo ho drtil stále silnějšími útoky a on stejně silnými útoky odpovídal. Ale brzy už hrozil jeho konec. Další výbuch silových paprsků ozářil místnost a v tom okamžiku z řad trenérů vystoupil Ash Ketchum a vskočil do středu arény. „Tak už toho nechte! Proč to děláte?! Nechte už toho násilí!“ zařval na celou arénu, ale než stačil říci ještě něco dalšího zasáhli ho další dva mocné útoky a nastal výbuch. Z ohniska výbuchu vyletěl Ashův hořící baťoh. Na místě kde předtím stál Ash ještě dohořívaly plameny. Nikdo nebyl schopen jediného pohybu. Když se pak dým rozplynul bylo vidět místo Ashe jen sochu vypadající jako on. Mewtwo se zarazil. Jeho oči už nebyli tak chladné jako dřív. „Mew! Mew?! Mew mew! (Náš souboj došel příliš daleko! Stále ještě, Mewtwo nevidíš co děláš?! Vždyť kolem sebe roznášíš akorát utrpení a zkázu a ničíš životy lidí a pokémonů!)“ Mewtwo stáhl ruku připravenou k vyslání dalšího útoku a z jeho očí se vytratil zlobný lesk. Náhle pocítil, že tím co dělal působil jen bolest a utrpení. Zabíjel, zraňoval a ničil. Teď jeho rozmar dokonce odnesl i nevinný člověk. Ne...Ne...Já už nechci ničit! míhalo se Mewtwoově mysli. Proč to vlastně všechno dělám? Proč tu bojuji? Proč chci zničit svět? Proč existuji? Mewtwoovi myšlenky byli čím dál zmatenější. Sám už se v sobě nedokázal vyznat. Náhle pocítil to co mu vždy chybělo. Cit! Proč nikdy nepocítil lítost? Proč až teď? Mewtwo znovu zdvihl ruku. Pak ji však znovu stáhl zpět. Soupeřila v něm zloba s lítostí, kterou pocítil poprvé v životě. Co se to děje? Klony dole mezitím přestaly bojovat a dívali se nahoru. Najednou i v nich se objevila nejistota. V Mewtwoovi se mezitím hromadily všemožné pocity nevěděl co má dělat. Byl úplně zmatený. V hlavě se mu míhaly vzpomínky na souboj se Zapdosem, Moltresem a Articunem.Tenkrát je málem zničil a vůbec mu jich líto nepřišlo, ale dnes už by něco takového nedokázal. Vždyť žijí jako on! Ne jako on nežijí, pomyslel si ale vzápětí a znovu ho začala ovládat zloba. Vždyť on je pouhý klon, pouhá kopie, dvojka... Byl jen vytvořen nějakými genetickými vědci, kteří ho chtěli jako bojovou zbraň. Neměl žít normální životem! Neměl mít cit! Měl za úkol jen ničit a působit utrpení. Proč ale právě teď už toho má dost? Proč tak náhle přestal ničit? Rojili se mu v hlavě otázky a přál si, aby mu na ně někdo-kdokoliv odpověděl. Mewtwoova hlava jakoby se chtěla pod tlakem otázek rozpadnout. Proč? Proč? Proč? třeštěla mu hlava. Proč právě on? Proč? pokládal Mewtwo otázky sám sobě. Nevěděl co má dělat. Svět kolem něj jakoby najednou neexistoval. Jakoby byl jen on a nekonečno otázek proč. Mewtwo se chytil za hlavu. Už nedokázal pořádně uvažovat. Pomalu si hlavu pustil a pak napřáhl rozevřenou dlaň proti Ashovu kameni. Neovládal už své rozhodnutí. V hlavě se mu motaly hlasy zloby a citů. „Nee...“, zašeptal jen a pak z jeho dlaně vytryskl růžovofialový paprsek, který letěl přímo na Ashe Ketchuma z Oblázkového města, který ležel zkamenělý uprostřed rozlehlé arény. Nikdo už střetu nemohl zabránit. Ani Mew ani Mewtwo... |