|
Mewtwoova dobrodružství |
|
29.Poslední šance Růžovofialový paprsek zasáhl sochu Ashe Ketchuma. Místo aby jí ale rozdrtil na prach, do ní vjel a Ash zazářil růžovou barvou. Náhle už tam nebyla jeho socha, ale on sám. Popálený a unaveně vyhlížející Ash vstal. V tu chvíli Mewtwoem projela prudká bolest. Hlava jakoby se mu chtěla rozpadnout. A pak najednou nic. V hlavě jakoby by bylo prázdno. Mewtwo už necítil žádnou nenávist, ale poprvé v životě zažil normální radost, ne z toho, že něco zničil, ale z toho, že někoho zachránil. „Usmiřme se, Mewe! Už nechci dál ničit!“ Mew se nedůvěřivě podíval na fialového Mewtwoa a pak pomalu přikývl. Mewtwo vyletěl ještě výš do vzduchu a pak promluvil k ohromeným trenérům: „Dnes večer jste viděli víc než je vhodné. Pro obě strany teď bude lepší když na všechno zapomenete. Přemístím vás nyní zpět na Růžový ostrov a vymažu vám paměť, abychom my zůstali utajeni a vy už nemuseli vzpomínat na ten hrozný zážitek,“ domluvil Mewtwo a pak jediným mávnutím tuky vymazal všem trenérům paměť a oni se ocitli zpátky na Růžovém ostrově. *** Bylo den po Giovanniho úniku a Mewtwoově boji s Mewem. Noviny všech tří pokesvětů hlásali o skupině třiceti lidí, kteří se dopátrali velké korupční skupiny Rakeťáci a pokusili se dopadnout jejího velitele a důstojníky. Což se jim ale podařilo jen z části, protože nejvyšší představitelé této skupiny unikly, ale i přesto vedlo jejich pátrání na vlastní pěst k zatčení více jak sto řadových příslušníků této zločinecké skupiny a asi deseti jejich nižších důstojníků. Při souboji na Virdianském stadionu, ale přišlo o život deset lidí z čehož bylo devět členů Rakeťáků a 1 skupiny pátračů, což vedlo k obžalobě z ohrožení lidských životů s následkem smrti. Velitel elementární jednotky, která zůstala utajena, protože její členové o ní nic neprozradili a ti Rakeťáčtí o ní nic nevěděli, si tyto informace četl snad stokrát v desítkách novin. Prohrál po tak dlouhé době plánování a pátrání a teď už s tím nemohl nic dělat. Giovanni zmizel v Johtu a jediné co se mu podařilo, bylo, že oddálil nabírání sil a další pokusy o ovládnutí pokesvěta, který však pomocí úplatků a vydírání zčásti ovládal i dříve. Velitel elementární jednotky se usadil na lavičku, aby si mohl přečíst další článek o svém neúspěchu. Byl zamaskovaný za obyčejného člověka. Pomalu se s chmurnými myšlenkami začítal do dalšího článku, když náhle koutkem oka zahlédl jakousi černě oblečenou postavu. Jeho reakce byla téměř okamžitá. Giovanni! stačil si sotva pomyslet a už vyskočil z lavičky a odhodil noviny. Rozeběhl se přímo k Rakeťáckému vůdci. Ten se však hned jak ho spatřil dal na útěk taky. „Houndoome, volím si tebe!“ vykřikl velitel elementární jednotky a vyskočil na svého Houndooma, kterého vypustil z pokeballu. Teď už se přibližoval k Rakeťáckému vůdci mnohem rychleji. Ve chvíli, kdy už od něj byli pouhý metr, vyskočil velitel elementární jednotky na černě oblečeného muže a ten se pod jeho váhou svalil na zem. „A mám tě Giovanni!“ vykřikl vítězoslavně velitel elementární jednotky. Z kapsy vytáhl pistoli a zamířil ji na něj: „A teď pomalu vstaň!“ Muž se otočil a v tu chvíli velitel elementární jednotky nemohl zakrýt své zklamání a slova, která vyšla z úst onoho muže byla jakoby jen bezvýznamnou zvukovou kulisou: „Promiňte, ale já se nejmenuji Giovanni!“ |