|
Salcrova dobrodružství |
|
Pokemoní středisko, Rival a Boj Salc s Bulbasaurem v náručích běžel směrem k Pokemonímu centru. Míjeli domy a chalupy, až doběhli k, asi největší budově vě městě. Atomatické dveře se rychle otevřeli, ale pro Salcra to trvalo hrozně dlouho. Doběhl k pultu a vykřikl: „Rychle musíte mi pomoct můj Bulbasaur má v těle Weedlův jed, prosím!“ a položil Bulbasaura na nosítko, které se tam, spolu s dvěma Chansey najednou oběvilo. Sestra Joy k němu došla pohladila Bulbasaura a něco řekla dvěma Chansey. Pak vzaly nosítka, na kterých ležel Bulbasaur, a odnesli někam za dveře na kterých byl nápis: NEPOVOLENÝM OSOBÁM VSTUP ZAKÁZÁN. A tak si sedl na sedátko, napadlo ho, že by mohl zavolat rodičům nebo profesoorovi, ale potom to zavrhl, co by řekl? Ahoj mami, nedošel jsem ani za půlku lesa a hned mého Bulbasaura otrávily? Ne! Řekne jim to, až bude doma a v ruce mít zlatý pohár.... S přemýšlení ho vytrhl nějaký kluk. Salc na něj koukl a zeptal se: „Co potřebuješ?“ „Slyšel jsem, o tvém Bulbasaurovi, tak mne napadlo, že byjsi chtěl nějakého silného pokémona...“ odpověděl kluk. „Počkej!“ řekl Salcr: „Ty nebudeš říkat, že můj bulbasaur je slabý! To teda ne! A ty mi nabízíš pokémona?!“ dořekl Salcr. Kluk ignoroval jeho první připomínku: „Ano, nabízím ti pokémona, protože pro mne není dost... dobrý!“ a kouknul se na Salcra svým hnědými oči: „Ty se toho pokémona chceš zbavit? Tak ho dej sestře Joy...“ kluk mu skočil do řeči. „Sestra Joy řekla, že když ho nechci, tak proč jsem ho chytal?“ a koul za sebe, aby se ujistil, jestli za ním nestojí sestra Joy a podával mu pokeball. „Tím pádem musím se sestrou Joy souhlasit,“ odpověděl a pokrčil rameny. „Jak chceš, ale připrav se nato, že máš nového rivala,“ řekl, uklidil pokeball a odešel. Chvíly tam seděl a čekal. Zdi pokemoního střediska, jakoby ho hypnotizovali... Zamhouřil oči, chtělo se mu spát, ikdyž nebylo ani jedenáct... Z polospánku ho vytrhla sestra Joy: „Tak a je v pořádku. Jenom příště počkej s útoky na zem, tedy pokud nepůjde o letající typy,“ a zasměje se. Salcr se jen usměje a podívá se na sestru Joy. V jejích náručí byl čístý, svěžý Bulbasaur plný sil... Ihned jak si Bulbasaur všim, že se na něj Salcr dívá mu skočil na nohy: „Taky tě rád vidím kamaráde...“ a pohladil ho na hlavě. Potom něco chtěl říct, ale skočil mu do toho výkřik z venku: „Rychle, sestro Joy, nějaký divoký Tauros napadl hrzně slabého Sandshrewa! Musíte nám pomoct, ten Tauros vypadá, jakoby zešílel!“ vykřikl někdo venku. Bulbasaur se podíval na Salcra a Salcr na něj. Oba jen tiše přikývli. Oba věděli co udělají teď. Sestra Joy to po chvíly přemýšlení docvaklo a řekl: „Vy jste se snad...“ ale všimla si, že sedátko, kde měl být Salcr a Bulbasaur, teď nikdo nebyl... Salcr vedle Bulbasaura byli už venku. Koukl se na Taurose. Musel být starý minimálně tak dvacet let, protože vypadal dost silně. Potom koukl na koho ten Tauros útočí. Byl to, ani ne deseti letý Sandshrew, byl úplně vyřízený. Přřed nimi stál hlouček lidí, kteří na to koukali. Salcr se proboural skrz toho hloučku lidí a objevil se ve předu. Povzbudivě se usmál na Bulbasaura a začal: „Bulbasaure, listovou břitvu!“ bulbasaur tak udělal a většina ostrého listí se zaryla do Taurosově kůže. Bohužel jeden se dostal i do Sandshrewa. Možná, kdyby Sandshrew nebyl totálně vyřízenej, tak by se zasmál, ale teď ne. Tauros se pokusil o nárazový útok. „Bulbasaure, šlehavým útokem mu podtrhni nohy!“ pokračoval Salcr. Bohužel Bulbasaur to nestihl a Tauros se v plné rychlosti trefil do Bulbasaura. Salcr začal uvažovat... Když uklidí Bulbasaura do pokeballu a Sandshrewa do něj chytí, potom možná Tauros odejde... V druhém případě zaútočí na ten dav lidí. Salcr se rozhodl to risknout. Hodil pokeball na Sandshrewa a... chytil ho! Ale on moc dobře věděl, že teď není čas na radování... Vrátil Bulbasaura do pokeballu a rozběhl se do Pokecentra. Bohužel mu do cesty zapletl Tauros. Podíval se Salcrovi do očí a rozběhl se pryč... Vešel dovniř, nechápal co to ten Tauros udělal, a řekl sestře Joy co se stalo. Ta si od něj vzala pokebally (pro jistotu i Bulbasaura) a šla za dveře s nápisem: NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN. Tak si opět sedl a až teď si uvědomil, že kolem něj stojí asi tucet lidí. Většina ho vyzvala na zápas... a jemu nezbývalo nic jiného než to přijmout. Kolem Salcra se obějevily snad všichni lidi co byli venku a koukali na ten zápas... až na jednoho, který měl v ruce dva pokebally. Jeden prázdný, ještě před půl hodinou obýván Sandshrewem a druhý, ten plný, je pořád obýván Taurosem...
|