|
Gabrielova cesta |
|
6.) Zuřivý Ekans Gabriel vycházel z města. Šel po cestě směrem do Oblázkového města, v dálce neviděl nic jiného než louky. Po dvou kilometrech cesty se pořádně rozhlédl a v dálce kousek od cesty bylo vidět několik stromů u sebe. „To bude to místo, kde Ekans bydlí,” pomyslel si „a je to 3 kilometry od města, takže je to přesné.” Gabriel pokračoval dál v cestě a celou dobu sledoval jestli tam něco neuvidí.Když byl asi třista metrů od stromů zakopl a spadnul na zem, snažil se rychle postavit, ale když se opřel levou rukou o zem zabolelo zápěstí, kam ho předtím trefil Nidoran. Nakonec si kleknul a vstal. „Je docela divné, že to ještě bolí.” pomyslel si a podíval se o co vlastně zakopnul, v zemi byla díra. „Policistka Jenny vlastně říkala, že ten Ekans je docela chytrý, vždycky, když někdo prochází zaútočí na něj ze spoda, proto vždycky vyhrál. Hm, ale co teď už určitě o mě ví a nemám šanci se mu uhnout, když se budu hýbat. No, tak to mi nezbývá nic než utíkat.” Rozběhl se směrem ke stromům. Běžel jak nejrychleji to šlo. Plán měl ovšem trhlinu, když poběží pořád rovně Ekans zjistí, kdy má vylézt. Gabriel uhnul doprava ve správnou chvíli, zrovna když uhnul, ze země vyletěl velký fialový had. Než se Gabriel stačil otočit Ekans zalezl zpátky do díry. Gabriel doběhl ke stromům a o jeden se opřel. „Tak tady na mě ze země nezaútočí.” myslel si spokojeně Gabriel. Po pár minutách kdy si dostatečně oddechl si řekl, že se podívá do lesíka jak to tam vypadá a porazí Ekanse. Nejdřív ale otevřel pokédex, aby věděl co by o něm měl vědět, kromě toho že je jedovatý: Ekans, hadí pokémon, je to tichý a nemilosrdný lovec. Hlavním zdrojem jeho potravy jsou vejce Pidgeyho a Spearowa. Své dlouhé tělo na noc omotává kolem kmenů stromů. Po narození je nejedovatý, ale s postupem času se jeho kousnutí stává smrtelným. Nepřátele ale umí také udusit ve smyškách svého těla. „No, nazdar, takže nemám žádnou šanci dobře jdu na to.” řekl sarkasticky Gabriel a podíval se do lesíka. On to nebyl zas tak nějaký lesík, spíš jen asi dvacet stromů v kruhu s malou mítinkou uprostřed. Gabriel se podíval na mítinku a uprostřed uviděl díru, tou asi lezl Ekans pod zem. Gabriel vyšel na kraj mítinky a řekl: „Tak, kde si vylez ven, vyzívám tě.”, zaroveň si ale pomyslel: „Ty seš fakt genius.” Ekans se vyplazil z díry na mítince připravil se k boji. „Ekansss.” zasyčel útočně. „Dobře, pojďte ven.” zavelel Gabriel a vyhodil dva pokébally. Z jednoho pokéballu vyletěl Growlithe – hnědý pes s černými pruhy na zádech a bílou chocholkou na hlavě - a Nidoran. Ekans na nic nečekal a vrhl se na Growlitha, připraven ho kousnout. „Growlithe, rychle uhni. Nidorane, rohový útok.” zavelel co nejrychleji Gabriel. Growlithe se jen tak tak vyhnul Ekansovi. Nidoran se mezitím rozběhl na Ekanse a vrazil do něj svým malým rohem. Ekans bolestně zasyčel a poodletěl kousek od Nidorana. „Growlithe, kousavý útok.” řekl Gabriel. Growlithe se rychle rozběhl proti Ekansovi připraven kousnout, ale Ekans rychle uhnul a zalezl pod zem. „Dávejte si pozor, může se objevit kdekoliv.” varoval je Gabriel. Chvíli bylo úplné ticho, Gabriel si myslel, že se Ekans vzdal, ale v tu chvíli vyletěl hadí pokémon ze země, srazil Growlitha a omotal se kolem něho „Groowl.” zaskučel Growlithe. „Do háje, Nidorane jedové bodnutí.” řekl Gabriel. Nidoran namířil na Ekanse a z ostnů na zádech vyletěly jedové střely. Střely trefily Ekanse do hlavy, moc mu to neublížilo ale i tak povolil smyčku, kterou svíral Growlitha. Growlithe se rychle vyprostil a utekl od Ekanse. „Growlithe, teď plamenomet.” řekl Gabriel. Z Growlithovi tlamy vyletěl proud plamenů a ten přímo zasáhl Ekanse. Ten padnul k zemi a už se pomalu nemohl zvedat. „Bezvadný zvládli jsme to.” zaradoval se Gabriel. Brzo se ale radovat přestal. Ekans se začal vyvíjet, obklopila ho bílá záře a začal se zvětšovat, prodlužoval se a rožšířil se mu krk. „Aaarbok.” zasyčel teď obrovský had. Najednou se před Gabrielem plazil Arbok se strachem nahánějící kresbou na krku. „Growlithe, znova plamenomet.” zavelel Gabriel. Growlithe rychle vystřelil proud plamenů na Arboka, ten se ale schoval pod zem. Během krátké chvilky vyletěl ze země a srazil Growlitha, který omdlel. „Rychle Nidorane rohový útok.” řekl Gabriel. Nidoran se rozběhl proti Arbokovi, ale Arbok se mu vyhnul a odhodil Nidorana směrem ke Growlithovi. Nidoran taky omdlel. Arbok se k nim doplazil, ovinul se kolem nich a začal je mačkat. Gabriel vytáhl pokébally. „Sakra, Nidorane, Growlithe vraťte se.” Rudé paprsky se ale odrazili od Arbokova těla, který mačkal čím dál víc. Najednou z jednoho stromu na Arboka slétl Spearow narazil do něj a zase vzlétl. Arbok zaskučel bolestí přesto, ale smyčku nepovolil. Pak se na něj slétli jestě další dva Spearowové, začali do Arboka klovat, ten povolil smyčku a snažil se utéct, ale Spearowové do něj klovali dál, pak se ještě přidal třetí Spearow a Arbok na konec pod mnohočetnými klovanci omdlel. Gabriel to sledoval jako u vytržení, když ale Arbok omdlel vzal pokéball a hodil ho po něm. Arbok vletěl do pokéballu, pokéball se začal klepat a červené světýlko uprostřed blikalo. Po chvilce blikat přestalo a i pokéball se přestal klepat. Gabriel si oddechl. „Uf, konečně to máme za sebou.” řekl a vzal pokéball s Arbokem. Pak došel ke Growlithovi a Nidoranovi a prohlédl je jestli nejsou zranění. „Dobře, jsou jen omráčení stačí chvilka klidu a budou v pohodě.” Nakonec se otočil ke Spearowům. „Děkuji vám za pomoc přišli jste v pravou chvíli.” poděkoval a vytáhl ze svého batohu kelímek ve kterém byl ptačí zob. Vysypal celý kelímek a Spearowové se pustili do jídla. „Tak dobře teď ty,” řekl Gabriel a podíval se na pokéball „pojď ven.” Vyhodil pokéball a z něho vylezl Arbok, ten byl ale příšerně unavený a těžce oddychoval. „Jsem tvůj nový tren...” nedořekl Gabriel, protože se Arbok na něj zlostně vrhnul „VRAŤ SE!” zařval Gabriel a vrátil a Arboka do pokéballu „Hm, vypadá to že tě pošlu k profesoru Oakovi.” Sedl si ke Growlithovi a Nidoranovi a čekal až se probudí, přitom ale přemýšlel o informaci kterou se dozvěděl od sestry Joy. *** „Co bylo myšleno tím dalším přepadením v Chromovém lese?” zeptal se Gabriel sestry Joy. „No, víš už nějaký čas tam žije nějaká banda výtržníků, přepadávají a kradou co můžou, peníze, vybavení a pokémony.” odpověděla smutně Joy. „A ty dívky na, které jsem se ptal taky šly lesem nebo ne?” zeptal se znova Gabriel. „Myslím, že ne řekla jsem jim ať jdou okolo lesa budou to mít sice asi o tři až čtyři dny delší, ale budou mít jistotu, že je neokradou.” řekla Joy. „Dobře, v tom případě bych tu chtěl ještě chvíli zůstat, nikam nepospícham.” řekl Gabriel. „Tak dobře, nechám ti tvůj pokoj.” řekla Joy. *** Byla to skoro hodina než se Nidoran a Growlithe probudili. „Á tak už jste vzhůru takže můžeme vyrazit.” řekl vzal pokébally a vrátil je do nich. Pak vstal a vracel se zpátky do Chromového města. |