|
Toby - trenér z Pallet Town |
|
První zápas Venku před laboratoří se Toby a Marta postavili proti sobě. „Chikorito, volím si tebe!“ vykřikl Toby a hodil Pokéball s Chikoritou na zem. Z něj se zablesknutím vyskočil zelený Pokemon s velkým listem na hlavě. „Čiko!“ prohlásil Pokemon. „Cyndaquile, volím si tebe!“ vykřikla Marta a hodila na zem svůj Pokéball. Z něj vyskočil malý žluto-černý Pokémon, podobný dikobrazovi, ale místo ostnů mu ze zad šlehaly plameny. „Sinda-kvil!“ ozval se. „Chikorito, Tackle!“ poručil Toby. „Cyndaquile, Flamethrover!“ zavelela Marta. Chikorita se pustila do Cyndaquila a odhodila ho. Cyndaquilův útok málem spálil Martu. Cyndaquil se však rychle vzpamatoval a čekal na další příkaz své trenérky. „Ještě jeden Tackle, Chikorito!“ přikázal Toby. „Oplať mu stejnou mincí, Cyndaquile!“ vykřikla Marta. Oba Pokémoni se do sebe pustili, ale jejich útoky neměly valný účinek. „Trochu jim to ztížíme Cyndaquile,“ prohlásila Marta odhodlaně. „Smokescreen!“ Cyndaquil vypustil oblak kouře. Najednou nebylo Chikoritu vidět. „A teď se do ní pusť!“ zavelela Marta. Cyndaquil se pustil do Chikority. Najednou se ozval Toby. „Přestaň! Tohle Chikorita nevydrží.“ „Cyndaquile, přestaň!“ zavelela Marta. Cyndaquil si stoupl vedle své trenérky. „Máš se ještě co učit!“ prohlásila Marta. „Pojď Cyndaquile, jdeme.“ Marta se Cyndaquilem v patách zamířila pryč. Toby ji ale nevnímal. Zamířil k Chikoritě. „Chikorito, jsi v pořádku?“ zeptal se starostlivě. Chikorita neodpověděla. Najednou se sem přihnala asi třináctiletá dívka. „Je ten Pokémon v pořádku?“ zeptala se. „Copak jsi slepá?“ vyjel na ni Toby. „Vždyť nemůže ani mluvit.“ Dívka vytáhla jakýsi sprej. „To je Potion,“ řekla. „Určitě jí to pomůže.“ Dívka stříkla Potion na Chikoritu. „Chvilku to potrvá,“ řekla dívka. „Ale bude v pořádku.“ Toby si nyní dívku pořádně prohlédl. Měla dlouhé, modré vlasy a v nich čelenku. Teď ji Toby poznal. „Promiň jak jsem se choval, Daisy,“ omlouval se Toby. Daisy je vnučka profesora Oaka. „To nic, měl jsi strach o Chikoritu,“ řekla klidně Daisy a usmála se na něj. „Čiko!“ ozvala se Chikorita. „Chikorito!“ vykřikl Toby. „Už je ti líp?“ „Čiko, Čiko!“ přikývla Chikorita. „Tak jo, Chikorito, vrať se do Pokéballu,“ řekl Toby. „Tam si odpočineš nejlíp.“ Toby vzal Pokéball, namířil ho na Chikoritu a odvolal ji. „Asi bych měl vyrazit,“ řekl Toby. „Tak se měj dobře, bráško,“ řekla Miki. „A kam půjdeš ty, sestřičko?“ zeptal se Toby. „Ani nevím,“ přiznala Miki. „Někam zamířím a uvidím, na co narazím.“ „A co kdybys na něco narazila se mnou?“ řekl Toby. „Pokud ti nebude vadit, že budeš pod dohledem své sestry?“ odpověděla Miki škádlivě. „Dědo,“ obrátila se Daisy na profesora Oaka. „Teď tu máš Traceyho. Ten ti pomůže se vším, co je potřeba.“ „Kam tím míříš, Daisy?“ zeptal se profesor Oak. „Dědo, ty víš, že chci být chovatelkou Pokémonů,“ řekla Daisy. „Ne že bych se tady u tebe nic nenaučila, ale…“ „V terénu se toho člověk naučí víc,“ doplnil chápavě profesor Oak. „Díky dědo, věděla jsem, že mě pochopíš,“ řekla Daisy. „A kdy chceš vyrazit?“ zeptal se profesor Oak. „Co nejdřív,“ odpověděla Daisy odhodlaně. „Tak se běž sbalit,“ řekl profesor Oak. „Hodně štěstí!“ „Díky, dědo,“ křičela Daisy, zatímco běžela pryč. „A tobě přeji taky hodně štěstí, Toby,“ řekl profesor Oak. „Děkuji profesore,“ řekl Toby. Potom se i s Miki vydal na svou Pokémonní cestu.
Chvíli nato si to už oba vykračovali ven z Pallet Town, směrem do Viridian City. Najednou za sebou zaslechli známý hlas. „Počkejte na mě!“ byla to Daisy. Když je konečně doběhla, řekla: „Pokud by vám to nevadilo, přidala bych se k vám.“ „Proč ne,“ řekl Toby. „Nakonec, pomohla jsi mé Chikoritě.“ „Tak jo, jdeme,“ řekla Miki. |