|
Brendanův příběh |
|
Opět sám „Mudkipe, použij Údiv!“ řekla Suzan a vodní Pokémon otevřel tlamičku. Na Shroomishe dopadla jediná kapička vody, která se ve vzduchu rozprskla na tisíc menších kapiček. „Mohli jsme vidět útoky Shroomishe a Mudkipa,“ oznámila moderátorka publiku. Za jejími zády si porotce cosi zapisoval na papír. „Nyní se utkají Mudkip a Delcatty!“. Do arény vstoupila Elisha s Delcatty. Postavila se proti Suzan, usmály se na sebe a zápas mohl začít. „Delcatty, použij Měsíční záři,“ řekla Elisha. Reflektory, které mířily do arény, se ztlumily, aby měl útok větší efekt. Delcatty vyskočila do vzduchu a ... zůstala tam. Kolem krku se jí vytvořil zvláštní, svítící obojek a z něho začaly dopadat na Mudkipa i mezi diváky malé hvězdičky. Trvalo to asi půl minuty. Diváci zajásali a teď byla řada na Suzan. „Mudkipe, použij Hydro pumpu!“ poručila a Mudkip vyslal z tlamičky na Delcatty dvě jakési vlny vody, které se mezi sebou vzájemně proplétaly. Diváci opět jásali. „A nyní se utkají Shroomish a Delcatty,“ řekla moderátorka. Do arény se vrátila Marta i se Shroomishem. „Okvětní tanec,“ řekla a Shroomish se dal do podivného tance a všude kolem rozhazoval květiny. Elisha i Delcatty stály, neschopné slova, a dívaly se na tu nádheru. Když Shroomish přestal, Elisha řekla: „Delcatty, předveď Sluneční Svit!“. Delcatty, stejně jako předtím, vyskočila do vzduchu a zůstala tam. Nyní se však kolem ní začala objevovat jasně oranžová koule, která se neustále zvětšovala. Potom vybouchla a celou arénu zaplavily nádherné ohňostroje. „Všichni Pokémoni se nám předvedli, a tak pan porotce může říct, kdo se umístil na jakém místě. Vítězové získají čestný titul Šampionů Soutěžní Síně. Pane porotce, máte slovo,“ řekla moderátorka a odešla. Do světla reflektorů vstoupil porotce a řekl: „Na třetím místě se umístila ... slečna Marta se svým Shroomishem!“. Ozval se obrovský potlesk. Marta zklamně vstoupila do arény a uklonila se. Pak se slzami v očích odešla. „Na druhém místě se umístila slečna Suzan a její Mudkip!“ oznámil porotce a ozval se ještě větší potlesk. Suzan se taky uklonila a odešla. „A to tedy znamená,“ pokračoval porotce, „že se na prvním místě umístila slečna Elisha a její Pokémon Delcatty!“. Diváci zajásali tak, jako snad ještě nikdy v životě. Elishe chvíli trvalo, než si uvědomila, že je vítězkou. Roztřeseně vešla do arény, potřásla si rukou s porotcem i s moderátorkou. „A nyní bude Elisha obřadně uvedena do Síně Slávy, která je na opačném konci města,“ řekla moderátorka a světla zhasla. Když se opět rozsvítila, diváci v hledišti uviděli velikou obrazovku, na které byla vidět Elisha, jak se svou Delcatty nastupují do nablýskané limuzíny, jak jedou přes město a jak zastavují před velikou budovou. Do budovy vedlo pět různých dveří. Porotce přešel k modrým (modrá barva byla barvou Soutěže Krásy) a odemkl je. Uvnitř bylo asi dvacet nádherných obrazů a na každém byl trenér a jeden jeho Pokémon. Na další z prázdných míst přijde i obraz Elishy a Delcatty.
***
Když bylo po všem, sešli se Elisha a Brendan před Lilycovským Střediskem. „Blahopřeji ti,“ řekl Brendan a podal Elishe ruku. Ta ji stiskla a se smutným výrazem v obličeji řekla: „Víš, Brendane, nevím, jak ti to mám říct, ale pan porotce mě požádal, abych tu zůstala jako moderátorka. Mám tě moc ráda,“ dodala, když viděla, jak se zatvářil. „Ale tohle je můj vlastní osud. Naše cesty se právě teď dělí a my musíme doufat, že to není na vždycky. Promiň mi to a užij si svou Cestu. Sbohem.“
***
Brendana už ve městě Lilycove nic nedrželo a tak se vydal dál. Za městem si sedl na skálu a díval se do moře. V očích měl slzy. Přemýšlel, co teď bude dělat a najednou si vzpomněl na slova Pokédexu, když uviděl toho tajemného Pokémona. „Na jihovýchod od města Lilycove je Mt. Pyre. Žijí tam dva staří lidé, kteří znají všechny pověsti o legendárních Pokémonech.“. „Wailmere, pojď ven,“ řekl a hodil svůj Pokéball do vody. Ve vodě se objevil Brendanův velrybí Pokémon a Brendan na něj nasedl. „Wailorde, jedeme k Mt. Pyre,“ oznámil mu a lehl si na záda. Brzy se Wailord zatřásl a Brendan zjistil, že přistál u přístavu jakési vysoké hory, kde byla cedule: „Hřbitov. Vstupte dovnitř a uctěte památku mrtvých Pokémonů.“. Brendan povolal Wailorda zpátky do Pokéballu a poděkoval mu za svezení. Už chtěl vstoupit do dveří, ale najednou na pěšině, která vedla napravo od dveří, uviděl známou postavu se šátkem na hlavě. Aquaťák! Rychle se vydal za ním. Cesta vedla do kopce a tak si Brendan musel několikrát odpočinout. Když dorazil nahoru, naskytla se mu neuvěřitelná podívaná. Odsud mohl vidět celý Hoenn. Stál totiž na nejvyšší hoře světa Hoenn, na hoře Mt.Pyre. Neuvěřitelnější však bylo, že před sebou viděl Maxiho (velitele týmu Magma) a Archieho (šéfa Aquaťáků), jak si potřásají rukama. Archie držel červenou kouli a Maxie zase modrou. U jejich nohou seděli dva staří, svázaní lidé. Brendan se schoval za kámen a netrvalo dlouho, na plošině přistály dva vrtulníky, každý ze zloduchů nasedl do jednoho a oba dva stroje zmizely za obzorem. Brendan se vrhl k lidem a rozvázal je. „Děkuji, chlapče,“ řekla stařena a pokračovala: „Ti dva nám vzali Červený a Modrý Kruh. V nich jsou uzavřeny věci, se kterými můžeš přilákat Groudona a Kyorgu.“. Tato slova Brendanovi vyrazila dech. O slovo se přihlásil stařík a řekl: „Kdysi dávno prý spolu Groudon a Kyorga bojovali a stvořili tak kontinent Hoenn. Při zápasu, který by snad trval věčnost, se objevil obrovský dračí Pokémon a oba zastavil. Uspal je a skryl je do podmořské jeskyně, kde spí dosud. Zakreslil polohu jeskyně na mapu a tu roztrhl na tři kusy. Každý z nich dal jednomu Strážci. Kdyby někdo složil tu mapu a měl u sebe Červený a Modrý Kruh, stalo by se něco opravdu zlého. Mohl by totiž Groudona i Kyorgu ovládat. A to ti dva muži mají v úmyslu. Prý, až si všechno připraví v tajné základně u Lilycove, se vydají Pokémony hledat. Prý ukradli i nějaké ponorky ve městě Slateport a znají i skoro polohu jeskyně. Je to zlé,“ řekl stařec a jeho žena přikývla. „Jedině ty je můžeš zastavit,“ řekla a stařec dodal: „Nechvátej však, nepokaž nic, máš dost času. A teď už jdi.“.
***
Brendan už byl zpátky v Lilycovském Středisku a důkladně se připravoval na dlouhou cestu. Když se sbalil, vydal se po cestě za město Lilycove a uviděl, jak v jedné jeskyni na ostrůvku v moři je pravidelný otvor. U něj byla namalována písmena A a M. Brendan nasedl na Wailorda a vyplavili se tam. Na vrcholek hory Mt.Pyre přiletěl tajemný Pokémon, který sledoval Brendana a řekl hlubokým hlasem stařeně: „Je to jediný člověk, který nás může spasit. Já a Latios totiž nemáme už dost síly.“. Pak spadl na zem a omdlel.
|